Barn, dette kartets svarte flekk må viskes ut
Fullbyrd denne gjerning
Med rødt skal det strekes opp
Uansett hva din skjebne blir
Lov meg at du reiser dit og frigjør Alsaces barn
Som strekker sine små armer mot oss
Måtte håpets grønne gren blomstre gjennom deg
I vårt elskede Frankrike
Voks opp, voks opp, Frankrike venter
For å rense kartet for alle tyske spor
Må vi utslette rasen Ikke én må skånes
Ense ikke deres barns tårer Slå alle tyskere i hjel nå
Ellers reiser de seg atter, noe døde ikke kan
Vi har blott én fiende under denne himmel
Han graver Tysklands grav
I hans hjerte brenner hat, hans bryst er nid og nag
Vi har blott én fiende under denne himmel
Nå løfter nidingen sin forræderske hånd
Og navnet hans kjenner du Det er England
Tiden er inne!
Det er erklært krig.
Vel, lillebror?
Skal du nå fortsette å pusse opp skulpturer?
Jeg satte deg på lista også.
Om to dager skal vi på grunnopplæring i Glasgow.
Endelig skjer det noe.
Kommer du?
To minutter, herr Sprink.
Etter ordre -
- leser jeg opp dette fra Hans Majestet, vår kjære keiser Wilhelm:
"Dette er en tung stund for Tyskland.
Vårt land er omringet.
Vi må trekke sverd.
Jeg håper -
- at vi kan føre det med Guds hjelp -
- og legge det bort med ære."
To minutter til, løytnant.
Vi går ut!
De tyske skyttergravene er 100 meter unna.
I en time har vi bombardert mitraljøsene deres.
Det burde gå bra for oss.
Vi må ta frontlinjen deres.
Og gården rett bak.
Så vil det 134. avløse oss i kveld, -
- og vi kan hvile oss i bakgrunnen.
På venstre flanke vil skottene bistå oss.
Se etter de svarte uniformsluene deres.
Ikke bry dere om dem, men konsentrer dere om det jeg sier.
Jeg har det som dere.
Jeg vil også hjem.
Så gjør det dere må gjøre. Om en uke feirer vi jul hjemme.
Greit.
Det får gå som det må.
Spenn bajonettene!
Lad geværene!
Fremad!
Ikke bli her, lillebror.
Så overlever en av oss.
Nei!
Nei, William.
Hold ut, William.
Jeg svek ham.
Som en kujon svek jeg ham.
Jeg lot ham dø.
- Alene og forlatt. - Du hadde ikke noe valg.
Nå må vi be for ham.
Og alle de andre falne.
Forsterkningene har kommet.
Vi drar, Dale.
- Bli her med de andre sårede. - Ja, løytnant.
Vi sees på basen.
Jeg vet du er i løpegraven, fader.
Det er meg...
Andrew Duncan.
Jeg er ikke langt unna.
Jeg er åtte fot...
De andre er for langt unna.
Du må komme og hjelpe meg.
Sånn...
Bare gå rett frem.
Jeg visste jeg kunne stole på deg, fader.
Hva i helvete driver du med? Dette er selvmord.
Ikke stikk av! Faen ta deg!
Kom tilbake!
Din drittsekk, Palmer! Du skulle bli i løpegraven!
- Det var en fra saniteten. - Hva?
- Du skjøt en fra saniteten. - Hvordan vet du det?
Hvorfor skjøt De først?
En skotte snek seg omkring, løytnant.
- Jeg grep ham. - Bra.
Vær på vakt. Send opp en lysrakett -
- ved den minste bevegelse. - Ja vel.
Sprink!
Bli med meg!
Ja vel, løytnant.
Hør etter!
Ta med fiendens våpen til skyttergraven "Friedrichsstrasse".
- Gjør litt nytte for Dem. - Ja vel.
Alt må bygges opp igjen.
Slapp av, ingen har sett meg.
Ble du såret?
Jøss! Hva har hendt?
Dere var der knapt 15 minutter.
- Forsterkningene... - Mitraljøsene deres i løpegravene.
En tredjedel falt på fem minutter.
Det sies at da dere så skottene gjøre retrett, -
- ville dere forlate gården.
Er det noe nytt?
Jeg forsøkte Røde Kors, men forgjeves.
Umulig å vite hva som skjer i den okkuperte sonen.
Ifølge våre kilder behandler tyskerne sivile bra.
Kona di er sikkert hos foreldrene sine -
- med den lille.
Under bombardementet eksploderte en av våre kanoner.
Fem menn og en offiser omkom.
Jeg har spurt om du kan erstatte den offiseren.
Artilleriet er en fin våpengren. Du vil raskt avansere.
Nei.
Jeg blir her hos mine menn.
Finn en annen løytnant. Det er nok å ta av.
Jeg er generalmajor her og bestemmer.
Du gjør som jeg sier.
Du kan tilbringe julen med enheten din.
Så drar du til Poitiers for opplæring.
Det er en ordre.
Hvis De vil at dette møtet skal være hemmelig, -
- må De dra straks. Min ordonnans er underveis.
Dere blir i ro her i tre dager.
Så drar dere til frontlinjen foran gården Delsaux.
Området bør være rolig i julen.
Hvil deg.
Vi ses før du reiser til Poitiers.
God natt.
God natt, generalmajor.
Jeg har funnet tepper til Dem for natten, løytnant.
Hva er i veien?
Jeg har mistet lommeboken min.
Med det bildet av kona Deres som De viste meg forleden dag?
Så synd.
De trenger vel ikke bilde for å huske ansiktet hennes.
Jeg har også hatt uflaks. Se her.
To cm høyere opp, og jeg hadde vært borte.
Den ringer fortsatt.
Den er like ustoppelig som meg.
Direktivet sier at vi skal stille én hver femte meter.
Hver femte meter?
Hvor mange blir det til sammen?
Rundt 100 000.
Eller 20 tog til Lille via Brüssel.
Ufattelig!
Juletrær!
Jeg bruker mer tid på å sende -
- trærne til fronten enn kanonene.
Vis frøken Sørensen inn.
Hvordan har han det?
Han har det bra.
Regimentet hans ble hardt angrepet for fire dager siden.
Men vi drev fienden tilbake.
Angående...
...Deres tilbud...
...så må jeg fortelle Dem -
- at jeg må avslå det.
Som dansk føler jeg at De ikke forstår situasjonens alvor.
I fem måneder har to millioner av våre menn kjempet uavbrutt.
Vi har verken tid eller lyst til å arrangere sangaftener.
Det har tatt meg litt tid -
- å innse at jeg rettet brevet til feil person.
Så jeg kontaktet kronprinsen. Han ble begeistret ved tanken på -
- en sangaften i hovedkvarteret julaften.
Jeg fikk også vite -
- at De også er ansvarlig for soldatene.
Så kunne De vennligst underskrive her -
- ved siden av kronprinsens navn før De varsler Deres menn.
De vil bare se ham én kveld.
Hva er hensikten med det?
Det blir mer enn én kveld.
Våre minutter er lengre enn Deres.
Mor.
William og jeg har fått pakken og brevet ditt.
Takk for vottene og skjerfene.
De var kjærkomne, for det er så kaldt her.
Tanken på dere der hjemme holder oss oppe.
Takk for kaka også.
Jeg håper vi har noe igjen til julaften.
Dine to sønner, som er glade i deg.
God morgen, fader.
Tre kasser whisky.
Det er mye ammunisjon. Jeg antar jeg er invitert?
Mine menn er helt utkjørte.
Vi er alle trette, Gordon.
Alle sammen.
Dere får ikke avløsning før om tre dager.
Angriper tyskerne i kveld eller i morgen, som ryktene sier, -
- må dere bare takle det.
Ja.
Vår tapre sanitetsarbeider.
De fikk nesten en mann drept i ingenmannsland.
En sanitetsarbeider skal redde liv, ikke sette dem i fare.
Jeg forbød alle klart og tydelig -
- å forlate løpegravene i tilfelle tysk motangrep.
- Ja, major, men... - Men De gir blanke!
Slutt å leke Sanktbernhards hund.
Og glem aldri -
- det som heter militærdisiplin!
Er det oppfattet?
- Forstår De det? - Ja.
Hva gjør De her ved fronten når det ikke er kamper?
- Jeg besøkte en venn. - Hva?
En venn?
Hvor tror De at De er?
I Deres lokale prestegjeld?
Bli med meg straks til bakre linje!
Kom igjen, da mann. Gjør litt nytte for deg!
Denne veien er kortere.
Ta til høyre her ved latrinegropene.
Hit? Få meg ut herfra!
- Det er nok. -Beklager dette med latrinene...
- Herre gud! - En snikskytter, major.
- For et satans griseri! - Uheldig sted å falle.
- Få meg vekk herfra! - Selvfølgelig, major.
Hold kjeft!
En prest dyrker gjerne stillheten.
Det holder.
- Hvordan går det? - Ingenting.
Bare ett geværskudd. Ellers helt stille.
Vær på vakt. De er troende til alt, selv på julaften.
Følg meg.
- Hvem hadde denne geniale ideen? - Vet ikke.
Til Dem, løytnant.
Sprink!
De forlater oss for en natt.
Hvor skal jeg?
Hjem, på sett og vis. Der har De det bedre.
Hva har De imot meg, løytnant?
Da regimentet Deres ble oppløst, -
- måtte jeg ta Dem inn her.
Men jeg foretrekker murere, bakere, bønder.
Fisefine kunstnere er verdiløse.
En klamp om foten.
Så gå nå. Offiseren følger Dem.
Sett i gang.
Klokka er ti, og ingenting er gjort!
Vær forsiktig.
Det er ikke for kort?
Men løytnant, jeg er jo den beste barbereren i Lens.
Selv borgermesteren har klippet seg hos meg.
Og Henri Hennebicque, var han kunde?
Hennebicque...
Navnet sier meg ingenting.
Det er svigerfaren min.
Viseborgermester, bor i 21 allée des Cyprès.
Det har De aldri sagt.
Allée des Cyprès kjenner jeg godt.
Jeg har vært der og reparert sykkelen min.
Hos Narcisse Denoyelle i nummer 43.
Ja, det er en liten blå portal.
Jeg kan si Dem det nå...
Av og til om kvelden...
...går jeg opp skråningen mot gården, -
- forsiktig, så jeg ikke blir drept.
Der setter jeg meg...
...og jeg ser utover...
Jeg kjenner Delsaux-gården godt.
Jeg syklet dit etter egg og melk.
På den andre siden av gården ligger veien til Lens.
Rett til Lens.
Til fots er jeg hjemme på en time.
Uten å stresse...
...én time.
I døra ville mora mi -
- vente med en kaffekanne på ovnen.
Som vanlig.
Lus er noe herk!
Det var det.
Jeg er ferdig, løytnant.
Nå...?
Ponchel...
Det er ikke noe speil her foran.
Herregud. Så kørka jeg er.
Men De er fin, løytnant. De blir helt topp på festen i kveld.
- Sier du det? - Ja.
Hjertelig velkommen, frøken.
Gleden er på min side.
Det er en ære, mademoiselle Sørensen.
Jeg godtar ingen feil!
Rydd det opp straks!
Omforlatelse... Vet dere hvor Nikolaus Sprink er?
Han må ha kommet for en time siden.
Sprink? Tenoren?
Vår slekt har eid huset i tre sekler, -
- men det har ikke vært vårt hjem siden 23. september.
Spør et annet sted.
Har disse menneskene litt smak, -
- er han på mitt rom.
- I øverste etasje. - Takk.
Stakkars deg.
Smak?
Tror du prøysserne har smak?
Du skal ikke svare disse menneskene.
Ikke...
Jeg har lus.
Vi skal synge sammen igjen. Som før.
Jeg er ikke lenger som før, Anna.
Syng for meg. Syng for oss.
Deres Høyhet.
Heldigvis har krigen knapt merket Dem.
At De vervet Dem frivillig, -
- har imponert mange.
Jeg vervet meg ikke frivillig, Deres Høyhet.
Som alle andre ble jeg innkalt.
Gratulerer med Deres initiativ, frøken.
Bare en kvinne kan redde julen i krigstider.
Takket være dere og deres stemmer -
- vil vi i kveld føle oss som i Berlin.
Dit håper jeg å kunne dra så fort som mulig.
Kanskje alt neste vår, -
- hvis alt går etter planen.
Neste vår!
Er du hos meg
Går jeg i glede
Mot døden og min hvile
Røker du?
I skyttergravene røker alle.
Med noe må man fordrive tiden.
I dag er det fem år siden vi møttes.
Oslo...
Er det virkelig fem år siden?
Gjennom dødsangsten merker man tidens flukt.
Det er det skrekkelige.
Alle disse stinne menneskene som spankulerer rundt med champagne.
Anna, jeg må tilbake til fronten.
I kveld vil jeg synge for kameratene mine.
Særlig i kveld.
Lenge har jeg drømt om dette. Og så vil du vekk!
Jeg vil ikke vekk fra deg.
Men jeg må synge for dem.
Så kommer jeg tilbake.
- Jeg blir med deg. - Det er utelukket!
Det er for farlig. Du vet ikke hvordan det er der.
Hvert sekund du har vært borte, -
- har jeg spurt meg selv om du fortsatt lever.
Du lever, og vi er sammen. Det er alt som betyr noe.
Jeg har ventet for lenge på denne kvelden.
Jeg vil ha hvert øyeblikk med deg.
Og uten min passerseddel fra keiseren -
- kommer du ikke så langt.
Du har en passerseddel fra keiseren?
"Generalmajoren forsikrer dere om sin tillit."
Ærlig talt, løytnant!
Ikke engang fred å få på julaften? De samme får alltid drittjobbene!
Jeg melder meg til å dra.
Jeg vil ikke ha noe tull, Gueusselin.
Gå mot stillingene deres, lokaliser mitraljøsene og kom tilbake.
Oppfattet?
Månen kan avsløre meg. Kan jeg skyte tilbake?
Vær diskret. Vil du ha varm mat, skynd deg.
Hei, gutter, hvor fikk dere sekkepipene?
Fra gutta i 92. Siden vi skulle feire jul i gravene.
Det var snilt. Er det en ekstra?
Sett deg her. Du kan få min.
Nå må vi få en sang, fader.
Hva med "I'm dreaming of home"?
En sang jeg ofte har hørt
Strømmer gjennom meg nå
Så høyt og så klart
Jeg blir der jeg er
Og alltid lengter jeg hjem
Jeg føler meg så ensom
Jeg lengter hjem
Høyere, gutter!
Den flyr gjennom luften
På morgengryets bris
Og landet skinner mot meg
Mitt hjerte åpner seg helt
Det rommer en sorg
De feirer med fynd og klem.
Vil dere også det?
- Dette er Anna Sørensen. - God kveld.
Hva betyr dette?
Har det rablet? Ta med en dame hit?
Jeg har overbevist kronprinsen, løytnant, -
- om at litt musikk på julaften ikke skader.
Greit.
Klem i vei.
Løytnant!
Kom! Det foregår noe rart på den andre siden.
Jeg liker ikke dette, løytnant.
Kanskje de pønsker på noe faenskap?
Sprink!
Kom ned hit!
God kveld, engelskmenn.
God kveld, tyskere, men vi er ikke engelskmenn. Vi er skotter.
Det var pent, men nå går vi tilbake.
Dette er ikke operaen i Berlin.
De har rett.
Det er bedre enn Berlin.
Fy søren!
Dette tar kaka! Toppmøte i ingenmannsland uten oss.
Klapp igjen, Ponchel!
Hva faen er det?
God kveld.
Snakker De engelsk?
Ja, litt.
Flott.
Vi har snakket om våpenhvile.
For julaften.
Hva synes De?
Krigens utfall blir ikke avgjort i kveld.
Ingen vil kritisere oss for å legge våpnene ned i kveld.
Ikke vær redd. Bare for i kveld.
Hva i huleste roter de med?
Kanskje tyskerne er møkklei.
De vil gi seg.
Det tviler jeg på.
Gi meg en flaske champagne.
Danke.
Merci.
Thank you.
Merry Christmas.
Frohe Weihnachten.
Joyeux Noël.
Hvilken idiot har...
God jul!
God kveld. Jeg heter Anna.
Du først...
Felix!
Hvor kommer du fra?
Han heter ikke Felix, men Nestor.
- Det er Felix. - Nei, Nestor.
Det er katta på Delsaux-gården.
Jeg kjenner ham bedre enn deg.
Her, jeg gidder ikke mer.
Ser du, det er Nestor.
- Felix. - Det er Nestor.
Nestor går mot den franske siden.
Kona mi.
- Hun er pen. - Veldig.
Her er kona mi.
Montparnasse...
Konas yndlingssted i Paris.
Luxemburg-hagen.
De har ikke vist noe bilde av kona Deres?
Jeg hadde også et bilde av henne, men...
Jeg har mistet det.
Jeg har tegnet ansiktet hennes, men...
Det er ikke helt det samme.
Bor dere i rue Vavin?
Ja.
Jeg tror at jeg...
...fant lommeboken Deres i løpegraven under angrepet.
Jeg beholdt den på grunn av adressen.
Det er et lite hotell i rue Vavin.
Jeg var der en uke med kona mi.
For to år siden.
Det var bryllupsreisen vår.
Tusen takk.
Ingen årsak.
Brems litt, det er flaska til Gueusselin.
- Samma pokker, han har lagt seg. - Det tviler jeg på.
Takk...
...skal dere ha...
...messieurs.
Det var godt.
Var hun mange måneder på vei der?
Fem.
Det er i Lens, hos foreldrene hennes.
I juli.
Det oppstod komplikasjoner. Hun måtte ligge...
Jeg søkte om å få være hos henne, men nei.
Jeg måtte ut i krigen.
Men...
Dere kan skrive?
Hvordan har hun det?
Jeg har ikke hørt noe siden september.
Fronten er ugjennomtrengelig.
Jeg vet ikke om det er gutt eller jente.
Hei, skotte!
Er du heller ikke så from av deg?
Jeg har fått champagne av franskmennene. Vil du ha litt?
Kom hit.
Syng for oss.
Syng for dem.
God kveld, mine herrer.
Kan dere gå litt til siden?
Takk, takk.
De var praktfull.
Jeg er jøde. Julen betyr ingenting for meg.
Denne kvelden vil jeg aldri glemme.
Tusen takk.
Hva skjer videre med henne?
Det ville jeg snakke med Dem om. Kan hun sove i Deres tilfluktsrom?
Jeg lurte på når hun drar.
- En bil henter meg i morgen tidlig. - Fint.
Dessverre kan De ikke sove hos meg.
Jeg har selskap.
En tykk rotte. Jeg skal ta den, men...
Vi finner sikkert noe. God natt, løytnant.
Ta det med ro. Jeg skal finne et trygt sted til Dem.
Takk, Jörg.
Si meg, løytnant, -
- hva skrev De i rapporten til hovedkvarteret?
Jeg skrev: "24. desember 1914:
Ingen fiendtligheter fra den tyske siden."
Det er sannheten.
I kveld...
...ble mennene trukket mot alteret som om det var et bål.
Selv de mindre gudfryktige ville varme seg.
Kanskje bare for å være sammen.
Kanskje for å glemme krigen.
Kanskje...
Men krigen glemmer ikke oss.
God jul.
Oskar...
Hør. Noen graver i ingenmannsland.
Miner! De jævla skottene graver en minestoll.
- De vil blåse oss i lufta! - Nei.
De graver ikke noen stoll.
Jo da.
Du ble for gode venner med dem i går.
- Og det sier du? - Se!
Jonathan, bli med meg.
Dale!
Hva i svarteste er det du gjør? Våpenhvilen er over.
Tyskerne kan skyte hvert øyeblikk! Tilbake til løpegraven. Straks!
Tilbake!
- God morgen, løytnant. - God morgen.
Kan vi offiserer snakke om de døde?
De døde?
Ponchel!
Ta med kaffen!
Takk.
Takk, Ponchel.
Du kan gå nå.
Vi vil fjerne forrige ukes falne, så dere kan begrave dem.
Og dere skal få levningene av de falne fra november.
Det er rimelig å begrave de døde på Jesu fødselsdag.
Det er rimelig.
Jeg er rask.
Unnskyld... Hvorfor ringer klokka Deres hver morgen klokka ti?
- Er det vaktskifte? - Nei. Adjutanten min pleide -
- å drikke kaffe med moren sin hver morgen da.
Han er redd krigen skal fjerne vanen.
Vi er blitt vant til det.
Vi også.
Trenger du hjelp?
GUD ER MED OSS
Vil De bli med meg, fader?
Om noen dager vil familiene deres, -
- konene deres, få den fryktelige beskjeden...
Som man ikke vil tenke på.
Og for disse menneskene blir ingenting som før.
Du også...
En dag slipper man også deg ned i et slikt hull.
La oss stikke på mitt pass mens det er tid. Holland er ikke så langt.
- Der er det fred. Vi får en fremtid. - Umulig! Det er å desertere.
Du skal ikke det. Du skal leve. Med meg.
Jeg er soldat. Som alle her.
Jeg har plikter som alle her.
Holland er langt unna. Vi blir tatt. Selv med passet ditt.
Det fins en annen mulighet.
Den franske grensen er 100 meter unna. Vi trenger bare å krysse den.
Jeg har kokt te. Vil dere ha?
Kom.
Her...
De andre har bedt meg om å gi Dem disse brevene.
Vi stoler ikke på feltposten.
Siden De skal til Berlin i morgen, tenkte vi...
Alt i orden.
Kom igjen, Morallec!
Stå på!
Det brenner under føttene på tyskerne.
Jeg hørte om Deres kone i går kveld...
Hvis De vil...
...kan jeg ordne med brev til henne.
Hvorfor vil De det?
Hvis De blir tatt...
Posten Deres vil ikke velte seieren for oss!
Dessuten...
Når vi har erobret Paris, er det hele over.
Da kan De invitere på et glass vin i rue Vavin.
De må ikke invadere Paris for å få et glass vin hos meg.
Hvor mange patroner trenger dere per dag?
Hvor mange?
- Acht. - Hva?
Å ja, åtte!
- Og dere? - Sju.
Sju og åtte.
Vi, fem. Det forbauser meg ikke.
I går skjøt William to tyskere som prøvde å snikskyte oss.
Fortsetter han slik, blir han troppens beste skytter.
Alle ser glupsk på kaka di, men William og jeg passer godt på.
Mange kjærlige hilsener fra oss begge.
Er De fortsatt her?
- Jeg trodde en bil skulle hente Dem. - Vi ventet, men ingen kom.
Ledelsen feiret nok også hardt i går. De er vel ikke helt våkne.
Ledelsen ringte for fem minutter siden.
De sa at dere forsvant sporløst.
Man anser Dem som desertør, Sprink.
Jeg sa til dem at De var her med frøken Sørensen.
At De kom for å synge for kameratene Deres.
De ble veldig imponert!
Såpass at jeg ble bedt om å holde øye med Dem til noen henter Dem.
Så kan frøken Sørensen dra tilbake til Berlin.
Og De kan settes i arrest.
For to uker.
For ulydighet ved fronten.
Ulydighet ved fronten?
Hva mener De egentlig, løytnant?
Hva er morgendagens program?
En liten fotballkamp?
Og så en aperitiff med motpartens offiserer?
Eller skal De skyte løs på folk etter å ha drukket champagne med dem?
Hva blir det til, løytnant?
Det hele er jo meningsløst.
- Å dø i morgen er verre enn i går. - Hold kjeften Deres, Sprink!
Er det mer kaffe?
Felix!
Møkka-katt!
- Er den franske løytnanten her? - Ja.
Han kom nettopp.
Hva gjør De der?
Vi sa at alle skulle gå til sitt.
Jeg vet det, men...
Vi vil bombardere dere om ti minutter.
Så jeg foreslår at dere søker tilflukt i løpegraven min.
Jeg ville ikke ha advart eventuelle avløsere.
De ville ha skutt før man satte foten i ingenmannsland.
Sånn er det.
Hold kjeft nå, Sprink!
Den satt!
Unnskyld.
Faen! Må lappe sammen alt det her igjen!
Unnskyld, men...
Det gjelder brev til min kone...
Ilden har opphørt.
Dere må gå tilbake. Jeg håper dere klarer dere gjennom krigen.
Den er nok ikke over ennå.
Et motangrep ville ikke forbause meg.
Sånn er det.
Denne gangen setter vi punktum her.
Fint å bli kjent med Dem.
Kanskje... under andre omstendigheter...
- ...kunne vi... - Kunne vi ha vært...ja.
Kanskje et glass vin i rue Vavin. Som turist.
Det ville vært "knall". Er det ikke det dere sier?
Deres fransk slår min tysk.
Ikke min fortjeneste. Deres kone er ikke tysk.
Vel...
Lykke til.
I like måte.
- Farvel. - Lykke til.
Greit, gutter!
Løytnant...
Jeg har nettopp lokalisert mitraljøsene deres.
Jeg har nok ikke glemt noe.
Jörg...
Hva gjør dere her? De har alle dratt.
Vi vil bli tatt til fange.
Til fange?
Det er umulig!
Hvordan forklare deres nærvær til mine overordnede?
Jeg kan ikke gjøre det!
Gå tilbake til løpegravene deres. Frikvarteret er over.
Monsieur, -
- drar vi tilbake, vil de skille oss.
Putt oss i hvilket som helst fengsel, men skill oss ikke.
Jeg bønnfaller Dem.
- Couturier. - Ja, løytnant?
Før disse innerst i landsbyen.
De er fanger.
Putt dem i klasserommet. Jeg sover et annet sted.
Bli hos dem. Vi drar tilbake i morgen.
Løytnant!
Kan De gi disse brevene til Røde Kors? Det er viktig.
Ponchel!
Hvor er Ponchel? Jeg har ropt på ham i en time.
Han sa at han gikk for å ete, løytnant.
Ete?
Kjære, jeg knuger minnet om deg som klatreren knuger sitt tau -
- for ikke å falle.
Stakkaren døde mellom våre linjer...
Presidenten kan befri Lorraine sjøl -
- for min del.
Vi prøvde, men de scoret seks mål!
De innrømmet at de pleide -
- å spille sammen i en klubb som heter Bayern.
Jeg glemmer aldri hennes stemme i natten.
Jeg ble rolig i løpegraven min.
Drikke med dem? Jeg vil heller dø.
De har bedre løpegraver...
Skottefotografen lovte å vise oss bildene på nyåret.
Da blir det mulig å ses.
Vi og britene vil takke ja til invitasjonen fra tyskerjævlene.
Vi skal feire nyttårsaften hos dem.
Vi skal synge den sangen som skottene lærte oss.
Så skåler vi for drittsekkene, som trygt i stuevarmen, -
- sendte oss hit for å denge løs på hverandre.
Kom igjen...
Nå er han din.
De skal tilbake til Deres skotske prestegjeld.
Jeg har tatt med Deres marsjordre.
Jeg hører til hos de lidende -
- som har mistet sin tro. Det er her.
Jeg er svært skuffet.
Da De ba om å få følge rekruttene blant Deres sognebarn, -
- gikk jeg personlig god for Dem.
Men...
Da jeg hørte hva som hadde hendt...
...ba jeg for Dem.
Jeg tror klippefast at Jesus Kristus ledet meg -
- da jeg holdt den viktigste messen i mitt liv.
Jeg forsøkte å ære Hans tillit -
- og bringe Hans budskap til alle, -
- hvem de enn måtte være.
De som lyttet til Dem på julaften, -
- vil snart angre bittert på det.
Regimentet deres skal oppløses -
- etter ordre fra Hans Majestet Kongen.
Hva skjer nå med de stakkars guttene?
- Og hva vil familiene deres tro? - Deres nåde. Guttene er klare.
Jeg skal preke for etterfølgerne til de som fòr vill med Dem.
Måtte vår Herre Jesus Kristus lede Deres skritt -
- tilbake til den smale sti.
Er det virkelig Herrens sti?
De stiller ikke det rette spørsmål.
Tenk gjennom dette:
Er De virkelig egnet til å forbli blant oss -
- i Herrens hus?
Kristus sa:
"Tro ikke at jeg er kommet for å sende fred på jorden."
"Jeg er ikke kommet for å sende fred, men sverd."
Matteus-evangeliet.
Mine brødre, Herrens sverd er i deres hender.
Dere er selve sivilisasjonens våpendragere.
Det gode mot det onde.
For denne krigen er i bunn og grunn et korstog.
En hellig krig -
- for å redde verdens frihet.
I sannhet sier jeg dere -
- at tyskerne ikke handler som oss, ikke tenker som oss.
For de er ikke som oss, -
- Guds barn.
Er de som bomber byer kun befolket av sivile, -
- Guds barn?
Er de som skrider bevæpnet frem og gjemmer seg bak -
- kvinner og barn, -
- Guds barn?
Med Guds hjelp -
- må dere drepe tyskerne, gode eller onde, unge eller gamle, -
- drepe hver eneste en.
Så det ikke må gjøres igjen.
Herren være med dere.
Måtte Gud den allmektige velsigne dere, -
- Faderen, Sønnen og Den hellige ånd.
Amen.
Alle til sine poster!
- Hver mann til sin post. - Fort!
Bli her!
Hva gjør du?
Kom tilbake!
Hva faen driver du med? Skyt den jævla tyskeren!
Fridagene er over!
Hva i helvete leker dere?
Skyt ham!
Gå ned fra postene!
Skam deg, Gordon.
Skam deg.
Dumt å dø forkledd som tysker.
Hva pokker drev du med?
Jeg fikk en tysker til å hjelpe meg...
Jeg traff moren min.
Vi drakk kaffe akkurat som før.
De har en sønn.
Han heter Henri.
- Hvordan kunne du...? - Skal De lekse opp, kan De dra.
Innser du ikke alvoret i dette?
Det er høyforræderi!
Straffes med døden.
Men vi kan ikke henrette 200 menn.
Det er det som redder dere.
Da tenker vi ikke på -
- alle de andre rapportene vi har fått om fraternisering.
Får offentligheten vite dette...
- Ta det med ro. Ingen sier noe. - Det får vi håpe.
- Men jeg frykter det likevel. - Frykter hva?
Ikke tro at noen her skammer seg.
De vil tie, for ingen vil verken tro eller forstå det.
Samrøre med fienden mens deler av landet er tungt okkupert!
Landet?
Hva vet landet om våre lidelser her?
Hva vi gjør uten å mukke?
Jeg er nærmere tyskerne enn de som roper: "Død over tyskerne!" -
- hjemme ved sine fylte kalkuner.
Du snakker over deg.
Nei, jeg opplever bare krigen annerledes enn Dem.
Jeg opplever den som de rett overfor.
Du og dine menn drar til Verdun-avsnittet.
Du har rett på et punkt.
Jeg forstår ikke denne krigen.
Jeg tilhørte kavaleriet.
Som sagt burde du ha gjort karriere der.
Nå er jeg bedt om å føre en krig der spaden er viktigere enn geværet.
Der folk utveksler adresser med fienden -
- for å møtes når alt er over.
Og en katt i din sektor med en tysk hilsen rundt halsbåndet:
"Lykke til, kamerater!"
Jeg fikk ordre om å arrestere katten for høyforræderi...
Inntil videre.
Du er blitt bestefar, pappa.
Han heter Henri.
Hva er det du sier?
Hvordan vet du det?
Du ville ikke forstå.
Henri?
Ikke verst.
Henri Audebert!
La oss overleve krigen for hans skyld.
Sett dere!
Om to dager -
- skal dere til Øst-Prøyssen -
- og delta i en offensiv mot russerne.
Der håper jeg dere viser kampvilje mot rikets fiender.
Toget vil krysse vårt fedreland, -
- men dere får ikke treffe familiene deres.
Hvorfor?
Det kan dere tenke dere.
Lenge leve keiser Wilhelm!
Han leve!
Slike deles ut til hvem som helst.
Jeg lengter hjem
Jeg føler meg så ensom...
"Denne filmen tilegnes soldatene som fraterniserte julen 1914"-
-"flere steder ved fronten."
"Denne filmen bygger på historiske begivenheter."
"Alle eventuelle likheter med levende eller døde er en tilfeldighet"-
-"og uavhengig av forfatterens vilje."